Babe Suurkaupungissa
Paras lammaskoira kaupungissa oli siis Possu.
Lammaskoiramestaruus
Kotiin palaavan sankarin ensimmäinen koetinkivi -
on hänen maineensa.
Suosionosoitukset saavat pään pyörälle.
Nejotka ennen näkivät sinussa vain kyljyksen -
janoavat nyt seuraasi.
Herra!
Katsokaa taivaalle!
KINKKU
MESTARI
Herra Hoggett.
Nostaisitteko possua lehdistön nähtäväksi?
Katsokaa tänne!
Näyttäkää possua!
Isännänja hänen possunsa teot -
tunnettiin kaukaisillakin mailla.
Joka paikasta tulvi kutsuja avaamaan messuja -
antamaan paimennusnäytöksiä -
jajopa tapaamaan kuningatarta.
Mutta Hoggett oli syrjään vetäytyvää tyyppiä.
Hänelle iloa toi maatilansa hoito.
Eräänä aamuna hän ryhtyi korjaamaan vesipumppua -
ja Babejostain syystä kuvitteli voivansa auttaa.
Mutta kohtalon suunta muuttuu äkisti -
ja possu oli oppimaisillaan tuon katumuksenjulman sanan:
"Kunpa."
Kunpa se ei olisi ollut huolimaton.
Kunpa possuja pumppu eivät olisi painaneet enemmän kuin isäntä.
Kunpa isäntä ei olisi törmännyt kanteen -
ja listinyt sormiaan.
Kunpa pumppu ei olisi pudonnut pohjalle -
ja kunpa isäntä-parka olisi älynnyt -
pitää köydestä kiinni.
Isäntä?
Milloinkaan ei possu ollut toivonut -
näin kovin että ihmiset ymmärtäisivät sen sanat.
Vaikka vain sanoakseen: "Anteeksi."
Anteeksi.
Jo ennen Arthurinsa tapaturmaa -
oli rva Hoggett loputtoman kiireinen -
leipoessaan, pullottaessaan ja hillotessaan -
mutta nyt, kun hän hoivasi vielä miestäänja maksoi laskut -
hänen elämänsä tuntui huomattavan paljon -
haastavammalta.
Pian tilalle ilmestyi kaksi miestä.
Puvuissa.
Kaksi kalpeaa miestä sieluttomin silmin.
Sellaisia miehiä tulee vain yhdestä paikasta: pankista.
Missä se on?
"Arvoisa Herra Hoggett...
"...possunne kutsuvieraaksi...
"...paimennusnäytös...
"Ilmaiset lennot, majoitus -
"ja runsaskätinen palkkio."
Arthur! Runsaskätinen palkkio!
Katso!
Possu!
Sinua kutsutaan.
Ei ole täällä.
Babe!
Babe ei ole täällä.
Et saa tehtyä tekemättömäksi mutta voit korvata se.
Isäntä on menettämässä maatilan.
- Meidät lähetetään pois. - Kuka tietää mihin.
Eivät kaikki ihmiset ole kilttejä.
- Mitä voin tehdä? - Et mitään!
Olet mestaripaimentaja.
Luultavasti sinun on paimennettava.
Et voi lähteä. Olet onnenpossuni.
Possu!
Huuda sinä sitä onnetonta olentoa.
Tule, possu!
On tästä sitten kai lähdettävä.
Et ole yksin vaan pomon vaimon kanssa.
Oletkin siis sarjamurhaajan seurassa.
Älä anna pelollesi valtaa.
- Käytkö pissalla ennen lähtöä? - Ei, kiitos.
Tule, possu.
Tarvitsen tuota sikaa.
Onnenpossuani.
Ilman sitä olen kuollut.
Vainaa! Eloton! Sukupuuttoon kuollut ankka!
Sisään vaan.
Etkö voisi tulla mukaani?
Kunpa voisinkin, mutta he haluavat sinut.
- Ole kiltti. - Lopeta. Olet urhea possu.
Tässä epävarmassa maailmassa -
onni suosii rohkeaa.
Puuroa aamulla. Ei sokeria. Vähän suolaa.
Teetä. Ei maitoa. Sitruunaa.
Eiköhän siinä ole kaikki.
Matkaan.
Esme?
Älä huoli. Huolehdin kyllä possustasi.
Ja niin, ystäväiseni -
possuja isännän vaimo -
uskaltautuivat avaraan maailmaan.
HUUTOKAUPPA
Seuraavaksi näette kuvauksen heidän seikkailuistaan -
ja siitä, miten hyvä sydän -
voi parantaa maailmaa.
Pelasta maatila, Babe!
Häipykää... Nyt ei olla maalla!
Anteeksi, pojat.
Näettekö tuon paksun, sulattoman kapistuksen?
- Mihinköhän se menee? - Seuraa meitä.
Seuraan siis heitä.
- Anteeksi... - Minulla on kiire.
- Olen tainnut kadottaa ihmiseni. - Olen hommissa.
Capisce?
Oletpas omituisen näköinen pentu.
En ole pentu. Olen lammassika.
Olen yksin, on nälkä ja pitäisi maatilakin pelastaa.
Traagista, mutta etkö näe noita kamoja?
Ja noita röykkiöitä tuolla?
Ne on nuuskittava karva karvalta.
Olen kolmasti palkittu nuuskija.
Se lähtee kärsästä, klyyvarista.
- Tolla kärsällä sustakin tulis nuuskija. - Kiitos vain.
Älä keskeytä. Paras on tulossa.
Kun löytää oikean hajun, arvaa mitä tapahtuu.
Pitää hyppiä hulluna ja seota.
- Ja ihmiset pyyhältää paikalle. - Miksi?
Ei hajuakaan, mutta saan palkintoja.
Yltä kyllin. Katsohan.
Yksi löytyi.
Voisi olla äitini.
Pelottavaa, eikö?
Esme Cordelia Hoggett?
Luojan kiitos.
Possuani ei näy ja seuraavaan lentoon on vain 15 minuuttia.
Ei ole mitään järkeä -
jatkaa matkaa ilman sitä siunattua sikaa.
- Se on meillä. - Liikettä töppösiin sitten.
Jo emme ehdi, myöhästymme seuraavastakin -
ja sitten myöhästymme messuilta.
Se on tärkeä tapahtuma ja tänään on viimeinen päivä.
Jos myöhästymme emme saa palkkiota.
Ja pankille ei kelpaa "myöhästyin lennolta" vastaukseksi.
Siihen loppuu tilan tarina.
Arthur-parka olisi hirveän -
pettynyt.
Esme Hoggett, uskomme -
että teillä on hallussanne laittomia aineita.
Tullin viranomaisena -
velvollisuuteni on suorittaa eräitä... toimenpiteitä.
Riisuutukaa kopissa.
Kuinka?
Luonnollisesti asia tuli päivänselväksi.
Esme Hoggett ei ollut rikollinen.
Ikävä kyllä, he myöhästyivät tärkeältä lennoltaan -
ja vielä pahaksi lisäksi -
heidän oli odotettava muutama päivä lentoaan kotiin.
He eivät päässeet eteen eivätkä taakse.
He olivat umpikujassa.
HOTELLILUETTELO
Ei lemmikkejä?
Se on vain pieni possu.
Pikemminkin se on kuin koira.
Mutta se on melkein ihminen.
Häipykää.
Nyt ei olla maalla.
Anteeksi.
Hotelli Flealands.
Olette tervetulleita.
Esme Hoggett tutkaili vieraan kasvoja -
yrittäen käsittää syyn odottamattomalle ystävällisyydelle.
Millaiseksi taloksi te tätä luulette?
Tarvitsen huoneen itselleni -
ja pikku possulle.
Oletteko hullu? Eläimiä tänne?
Miksi luulette että otamme eläimiä?
Millaiseksi taloksi te tätä luulette?
Tunnenko kaupungin järjestyssäännöt?
Rikonko lakia? Ehdottomasti en.
Onko kuulossanne vikaa? Lähtekää!
- Montako päivää aiotte viipyä? - Kaksi.
- Käykö ullakko? - Luulin että...
Se oli sydämettömiä naapureita varten.
Mihin ressukat voisivat mennä?
- Onko se sisäsiisti? - Niin kuin mekin.
Saako täältä ruokaa? Ei.
Onko lähellä kauppaa? Kyllä. Parin korttelin päässä.
Mikä on kultainen sääntö? Älkää koskaan avatko ovea.
Miksi? Tarkastajien tähden.
Varokaa askelmaa.
Entä jos tarvitsette jotain?
Koputatte tähän oveen vasemmalla.
Kuka siellä asuu? Minä.
Missä on kylpyhuone? Käytävän päässä.
Onko tuo koiranpentu?
Flealick! Emme tiedä missä se on ollut.
- Eikö niin, Alan? - Niin, Nigel.
- Oletko kisu? - Näytänkö siltä?
Olen likinäköinen. Jos olet kisu, saat liueta.
Kisuli! Pysy pois kerroksestani!
Ei katteja tänne.
Piste!
Missä on puhelin? Hallissa.
Paikallispuheluille.
Ja missä pikku possu pysyy kaiken aikaa?
Huoneessa.
Ja mihin pikku ystävämme tekee tarpeensa?
Hiekkalaatikkoon.
Kuka sen tyhjentää?
Te. Onko kysyttävää?
Missä voi soittaa kaukopuhelun?
Parin korttelin päässä.
Paikka.
Babe katseli ympäristöään -
joka oli täynnä ihmisiäja muita olentoja -
ja ihmetteli milloin näkisi ensimmäiset lampaat.
Sitten se oivalsi:
ehkei ollutkaan kyse paimentamisesta -
vaanjostain muusta.
Miten vain -
tässä pimeiden kujienja mahdollisuuksien tyyssijassa -
possu oli varma että voisi hyvittää tekonsa.
Voinko olla avuksi?
Mitä sinä teet?
Anteeksi kuinka?
Odota.
Tuo on isännän vaimon.
Tule takaisin!
Odota!
Jos et ole kisu, jää höpisemään.
Emme käy paljon ulkona. Nigin ja Alin hermot ovat hermona.
Ja kun on tämä kärry. Älä ujostele.
Ole hyvä, avaa.
Avaa ovi!
Onko ongelmia, kultsu?
Kuka siellä on?
Joku kalju pinkkiliini otus.
Pyydä sisään.
Haluaisin laukun takaisin.
Ruusukki! Katsohan pikku-miestä.
Haluatko särkeä sydämiä?
Mutta se ei ole hänen.
En tiedä muuta, kuin että -
Tug tulee sisään keräilemänsä laukun kanssa -
ja sinä rynnit perässä syytöstellen ja vaatimustellen.
En nähnyt laukkua sinulla.
Onkohan se edes sinun?
En lähde ilman sitä.
En usko että kunkku-Bob, isoveljeni -
lopetti selvityksensä siitä miten homma toimii.
Varoitan teitä. Olen pikkuinen -
mutta suututtaessa varsin villi.
Mitäs täällä on?
Meillä on neuvottelu -
tämän alastoman, pinkin yksilön kanssa.
Se on ulkolaista syntyperää, Teidän Armonne.
Ehkä jopa avaruudesta.
Senkin imbesillit.
Tuo on sorkkaeläimiin kuuluva kaikkiruokainen nisäkäs.
Mitätön olento jolla ei ole muuta virkaa -
kuin tulla syödyksi.
Tämä alhainen, kädetön, epäviehättävä mudan tonkija -
on sika.
Tiedoksenne -
olen lammassika ja minun on pelastettava maatila.
Itse asiassa pitäisi jo ryhtyä hommiin.
Ja jos ette osaa sanoa mitään mukavaa, pysykää hiljaa.
Täyttääkö tämä pieni "muru" -
kohtalonsa noin ravinnollisesti puhuen?
Jää nähtäväksi.
En lainkaan pidä keskustelun aiheesta.
Haluan laukun takaisin. Pois tieltä!
Fugly-setä!
Päästäkää ulos!
On tapahtunut varkaus.
Voitko uskoa?
Esme Hoggett.
Fugly-setä.
- Soitetaan poliisille. - Ei poliisia.
Se koituisi tämän paikan kohtaloksi. Kai ymmärrätte.
Soitin juuri Arthurille kertoakseni että ainakin possu on kunnossa.
Ihmiseni!
- Löysimme vaatteenne. - En välitä vaatteista.
En voi palata ilman possua.
Ymmärsittekö?
Noin viisi minuuttia sitten joku sian näköinen poistui rakennuksesta.
Mihinkö meni? Vasemmalle ja kohti rantaa.
Kiitos.
Kuuletteko?
Ihanaa.
Kaunista.
Kaaosteoria
Sika!
Ketä kutsut siaksi?
En sinua. Yhtä toista sikaa.
Mieheni sikaa.
Mitä laukussa on?
Tänne se!
Huppista.
Samppanjaillallinen
Talon erikoisuus
Viihdyttäminen ei ole yhtä kunniallista kuin paimentaminen -
mutta possu oli valmis sietämään pilkkaa -
jos se auttaisi Hoggettin tiluksia.
Muut lupasivat ettäjos esitys sujuu hyvin -
heidät palkitaan suuresti.
Milloin saan palkan?
Lähtevä laukaus
Pitää mennä. Milloin saan maksun?
Pysy pöydän alla!
Okei.
Käpälät irti!
Erehdytte! Olen mummi!
Apua! Soittakaa isännälle!
Hipat on ohi! Häipykää!
Possu viisastuu
Kerropa.
Palkkiota ei ole. Eikö niin?
Eikä koskaan ole ollutkaan.
Pinkkiriikkinen, tällaista on kaupungissa.
Niin kuin Bob sanoo...
Kaikki on älluusiota... ällöä ja luusereille.
Ei se.
Juttu huomisesta ja eilisestä...
Meillä on vain nykyhetkisyys.
Mennyt on mennyttä ja tuleva...
Mikään ei ole varmaa, lihapiirakkaiseni.
Joten elähän sioiksi.
- Meneekö jakeluun? - En ole lihapiirakka.
Sama se, hunajakeksini.
En ole mitään muonaa. Olen possu jolla on tehtävä.
Ei ole helppoa yksinäisellä possulla kaupungissa.
Se tyhjyyden tunne.
Kenen puoleen kääntyä?
Missä emäntä oli?
Se yritti muistella Flynja Rexin järkkymättömiä sanoja -
ja kovasti yrittikin -
muttei kunnolla muistanut edes rakkaan isäntänsä kasvoja.
Maatila hiipui muistista.
Siitä oli tullut vain lohduttava unelma.
Kuin kaiku.
Ollaanko kunnossa?
Thelonius?
En saanut häntä hereille.
Hän ei herännyt.
Kyllä hän palaa.
Hänen Armonsa aina palaa.
Thelonius?
Anna hänen olla.
Katsotaanpas.
Odotas.
Tässä on hyvä.
Voit jättää minut tähän.
Kiitti kyydistä.
Toivottavasti pääset siipileikkaukseen.
Ettei voi lentää pitkiä matkoja -
ja vielä kaikki muut murheet joita olet kohdannut...
Älä hikoo. Heippa.
Hyvästi -
jalosukuinen ankka.
Laskeutumislupa myönnetty.
Siivekkeet alas!
Napakymppi.
AMPUMAKERHO
Possu!
Kultainen sydän
Illan tullen Baben huolet -
ja murheen kuiskaukset peittyivät itsepintaiseen mourunaan.
Ruokaa.
Baben maha piti sellaista meteliä -
että se kuvitteli mahan puhuvan sille.
Ruokaa!
Onko kenelläkään murkinaa?
Onko?
Koirat, onko teillä mitään naposteltavaa?
On meillä matto jossa on spagettitahroja.
Emme voi nuolla mattoa loputtomiin.
Kissat!
Entäs te?
Ei, ei, ei, ei, ruokaa
Ei, ei, ei, ruokaa, lainkaan
Rupean sitten itsetoimintaan.
Tiedän missä on rutkasti ruokaa.
Ulosko? Ilman ihmistä?
Voi olla vaarallista, kuolettavan.
Pysytellään varjoissa.
Se skulaa.
Odottakaa!
Missä on ruokaa? Haluan syödä!
Suu soukeammalle.
Teen ihan mitä tahansa.
Mene sikailemaan.
Mitä sinä ilman käsiä edes voit tehdä?
Mitäkö? Paljonkin.
Just joo.
Osaan paimentaa!
Mene kotiin. Teet itsestäsi numeron.
Hetkonen. Minulla saattaisi olla muutama lammas paimennettavana.
Annas kun näytän.
Tuon muonavaraston takana -
ovat ne lampaat.
Avaan tätä aukkoa.
Seesabob aukene.
Ovat tuolla.
Leicester-vai Blackface-rotua?
Pit bull ja Dobermann. Oikein eksoottisia lajeja.
Mihin ne pitää paimentaa?
Riippuu sinusta. Pidä niille seuraa kunnes homma on hoidettu.
Haloja.
VAROKAA KOIRIA
Onko ketään kotona?
Ketään muita?
Sinulla taitaa olla heikko todellisuuden taju.
Ellet sitten haudo itsemurhaa.
Etsiskelen vain -
lampaita.
Varotinhan.
Mää, sää, juu.
Kaikki lampaat yhteen tuu.
Mää, sää, juu.
Tänne, kultaseni.
Varovasti.
Jatkan takaa-ajoa.
Päästäkää sisään!
Kuuletteko?
Päästäkää!
Avatkaa!
Kultaseni, älä kiihdy.
En näe näkyjä. Tuolla on jotain meneillään.
Hortense, et näe aariaa.
Saanpas minut!
Jokin tunkeutui läpi kauhun.
Välähdykset possun lyhyestä elämästä -
ja tapahtumista jotka sen olivat saattaneet -
tähän tuhon hetkeen.
Kun väsymys sai vallan kauhusta -
Babe kääntyi ahdistelijansa suuntaan silmissään vain yksi kysymys:
Miksi?
Tällaista ulkomaailmassa tapahtuu.
Ajat ovat sellaiset.
Tule sisään, kulta.
Auttakaa meitä!
Hyvä herra.
Voitteko auttaa minua?
Minut on potkaistu pellolle eikä ole yösijaa.
Miten?
Tiedän että olette erilainen.
Kuin ne jotka lupaavat tyhjiä -
ja valehtelevat.
Viluttaa.
Olen peloissani ja väsynyt.
- Missä ihmisesi on? - He ovat nyt toisen kanssa.
Nuoremman ja kauniimman.
Minulla ei ole ollut ihmistä.
Nälkä.
Ihmiseni pisti minut pussiin ja heitti veteen.
Masuun koskee.
Älä ajattele sitä.
Sääli meitä.
Meillä hylätyillä ei ole majapaikkaa.
Sisällä on mukavaa.
Ei hyvä idea.
Eipsis.
Onko tuo ruokaa?
Armoa.
Hiljaa.
Pidätte hirveätä metakkaa.
Jos menemme sisälle ja muodostamme jonon -
kaikille varmasti riittää ruokaa.
Ihan kuin sinulla olisi sananvaltaa.
Sanoisin että näin on.
Ehdottaisin ratkaisua -
johon varmasti kaikki myönnytte.
Possu määrää.
Vastustaako joku?
- Ei. - Possu määrää!
Joku muu?
Käy moille.
Joku muu muu?
Se on silti pelkkä sika.
Karvojeni kautta.
Tämä muistuttaa ajoista -
jolloin olin hukkua palveluksiin.
Turkkini laitettiin ja kynteni puunattiin...
- Siipeilijöitä. - Roskasakkia.
Sotkevat paikan sikin sokin, eikö niin?
Sikin sokin.
Porsas.
Saat pantani.
Ei ole tarvis.
Olet oikein kiltti...
Kaikkea kanssa.
Minun on oltava inhottava.
Vaihda alaa.
- En voi. - Voitpas.
Se on veressä. Olimme kerran sotureita.
Jäljelle jäi halu.
Murhanhimo varjostaa sieluni sopukoita.
Olisiko -
- pitänyt jättää sinut pulaan? - Muut olisivat...
Olisi kunnia jos pitäisit pantaani.
Kiitä possua.
- Kiitos, possu. - Ei kestä.
Kiitä possua.
Kiitos.
Ei todella kestä.
Kiitä possua.
- Kiitos possuliini. - Ei kestä.
Kiitä possua.
Hei! Sinä!
Kiitti.
Siinä sinulle.
Kiitos -
Teidän Armonne.
Kiitos, Thelonius.
Kaffila menee kiinni!
On vielä nälkä.
Kaksi karamellia ei edes osu pohjaan.
- Jos ei olisi ollut noita katteja. - Läpsäyttäkää piskiä.
Varohan, mirri!
Haista, peffannuuskuttaja!
Pomolla on asiaa.
Jos kissat ja koirat -
voisivat olla kiltimmin.
Määrätään että kissat ja koirat -
unohtavat fanaattisen inhonsa toisiaan kohtaan -
ja kaikki olennot, pienet ja suuret ovat tasa-arvoisia.
Tätä vapautta -
ei kukaan heiltä -
ole riistävä.
Silti on nälkä.
Masuni -
tuntuu hassulilta.
Tiedän.
Meille olisi kuulunut suurin osa saaliista.
Ei, tästä.
Mikä nyt?
Ei mikään.
Niin, ystäväiseni, tämä sekamelskainen yö -
oli loppumassa alkuun.
Pakopaikan tuho
Tämä tapahtuma joka punoo menneisyyden tulevaan -
rauhoitti kaikkien sydämet -
ja edes hetkeksi -
karkotti heidän huolensa.
Olen setä.
Tuplasti.
Kuka on kuin me?
Tosi harva.
- Hyvin tehty! - Onnea.
Katso pikku kuonoa.
- Tosi suloisia. - Niillä on isänsä korvat.
Tekisi mieli nuolla nuo sulonassukat.
Pomolla olisi varmaan -
jotakin -
sanottavaa, joten -
kuunnelkaa!
Jos
Osaisin
Laulaisin sulle päivän
Tekisin aamustasi
Kultaisen, ihanan
Possu!
Roger! Paikkahan kuhisee -
saastaisia elukoita.
Eläintarha!
Ferdinand!
Minne menet?
Annapa nokatus!
Pusi pusi.
Keitä nämä luuserit ovat?
Näytät erilaiselta.
- Tämä paikka todella imee mehut. - Älä muuta sano.
Mutta nyt olen onnenpossuni luona.
Vanha Ferdy -
vihdoinkin turvassa.
Tulee rankka yö.
Katson yläkerran.
Johan nyt.
TAKAVARIKOITU
Ei ole ketään kotona!
Tule.
Häntäni kautta.
Älä mene sinne.
Hyvä tyttö.
Kiltti kaunokainen.
Mennään kotio.
Nyt!
Possu!
Tule, Zootie.
Nyt!
Vedä se ylös!
Verkko.
Onko täällä kissoja?
Ei yksikään tohtisi tulla.
Mutta olen allerginen...
Hänen sydänvikansa!
Hän tappaa itsensä, eikö niin?
Kyllä.
Flealick!
- Onko muita? - Siinä ne oli.
Katsohan tätä.
Luuletko että voimme poistua niin ettei kukaan loukkaannu?
Mitä jos auttaisit vähän?
Tee jotain!
Vettä!
Tarvitaan vettä!
Kiitos, possu!
Mikä tämä on?
Mitä tälle tehdään?
Häivytään!
Flealick!
Mitä sinulle tapahtui?
Päästä irti!
Hyppy!
Kuuletko minua?
Oletko OK?
Nosta minut.
Hyvä fiilis, hyvä draivi!
Menivät tuonne.
Taisivat mennä päinvastaiseen suuntaan.
Mitä teet?
- Se lähtee kärsästä. Klyyvarista. - Täh?
- Hajuaistista. - Olet sekoamassa!
A, ovat jo kaukana. B, olivat ikäviä ihmisiä.
C, niin kuin kamikaze ja D, niin kuin daiju, eli sinä.
Herää. Olet pieni sika suurkaupungissa.
Mitä voisit edes tehdä? Mitä järkeä on edes yrittää?
Autatko tämän pois?
Ferdinand Ankka. Hulluuden lähteillä.
Kaaoksen uusinta
Joskus kykymme tulevat esiin vain suuressa hädässä.
Babe, joka oli käyttänyt kärsäänsä vain ravinnon etsintään -
sai selville että kykeni löytämään tiensä vaikeammassakin maastossa.
Aamun tullessa se olijo oikea virtuoosi.
Lähellä on.
Tänne.
Turisteja.
Taidamme olla perillä.
Tiesin, kaikki kuolleita.
- Eivätkä ole. - Mennään apuun.
Jos jäämme kiinni emme voi auttaa heitä.
Pidin itselleni kunnon puhuttelun:
"Esme, olet tuottanut kaikille pettymyksen."
Tuomari ei ollut nähnyt kenenkään lausuvan niin monta sanaa niin nopeasti.
Tällä naisella -
oli selvästikin puhdas omatunto.
Eräästä siasta tuli mieheni ystävä...
Sitä paitsi hän kasvoi maalla ja oli mieltynyt sikoihin.
Vapauduttuani marssin suoraan -
etsimään Arthurini sikaa!
Juttu hylätty!
Haloja?
Ruusukki!
- Possuliini! - Pomo!
- Ollaan hiljaa. - Sori.
Suljen ovet.
Tiedättehän termin "nopeat selviytyvät"?
Hajaannutaan kahteen ryhmään.
Nopeat seuraavat minua. Hitaat uhrautuvat jäämällä.
Emmepähän kuole kaikki!
Se on järkevintä.
Missä Thelonius on?
Mitä oikein teet?
En ole pukeissa.
Mutta olet orankiliini.
Mutten pukeissa.
Pitää mennä.
Hullujen huone.
Kiitos kun odotitte.
Takaisin!
Milloin minulle tapahtuu jotakin mukavaa?
Happea!
Haloo.
Possu?
Mitä tapahtui?
Luulin että voisimme elää sovussa.
Ei se ole mahdollista täällä.
Tämä oli ennen mukavaa aluetta.
Pidettiin huolta toisistamme. Nyt...
Olen poissa vain yön -
enoni kuolinvuoteella...
Voi parkaa.
Eivät voineet jättää meitä rauhaan.
- Kuka? - Mitä me teimme sille naiselle?
Kenelle?
Hänelle.
Selvä.
Vaatteita. Löytyykö kokoani?
Missä eläimemme ovat?
- En kyllä kiipeä tuonne. - Menes, Nigel.
Helppo nakki.
Yritä käyttää kaikkia jalkojasi.
Melkein... ei perillä.
Onko maailmassa -
yhtään turvallista paikkaa?
Niin, lapsilleni.
Tiedän yhden paikan mutta se on kaukana.
Miten sinne pääsee?
Täytyy ensin löytää ihmiseni.
Kultaseni?
Siinähän sinä olet.
Hiljaa.
Nelijalka.
Kaksi.
Tuo on koira.
Ja sika.
Hei, apina.
Tule, Thelonius.
John?
Rouva Willis.
Kipuja?
Hyvin vähän.
Iltaa, tohtori.
Kiitos. Hyvää yötä.
Iltaa.
Etsimme eräitä eläimiä.
Millaisia?
Possuja, kisuja, koiria, apinoita.
Sen sellaisia.
Ette voi rynniä tänne.
Possu!
Häntäni kautta.
Onko tämä sitä huvittelua?
Mikä yllätys.
Rakastan yllätyksiä.
Menkää!
Possu!
Se on hän.
Tietty.
Näyttää Hänen Armoltaan.
Muttei ole.
On se hän.
Hyvin menee, Ferdy.
Tulehan mukaani, porsas.
- Se ei ole sinun! - Nyt on.
Esme! Kokilla on possusi.
No niin, mennään.
Ota kiinni!
Olen Esme Cordelia Hoggett -
ja tulin hakemaan Arthurini possun!
Eikö olekin kauhistuttavaa?
ÄLÄ VEDÄ
Tule, Ferdy.
Tule, possu!
Olen tulossa.
Nappaa se!
Possu!
Mikä hätänä?
- Taisin pudottaa vauvan. - Miten niin?
Taisin pudottaa toisen vauvoista.
Rauhoitu.
Kyllä se täältä jostain löytyy.
Vauvani!
Thelonius, katso ylös!
Kiitos.
Joo, kiitti Thelonius.
Kiittäkää possua.
Possu, tänne nyt ja heti!
Ei asioita aina voi korjata ennalleen -
mutta voi keksiäjotain aivan uutta.
Niin tekivät nuo kaksi naista.
Hotelli vuokrattiin -
erikoiseen käyttötarkoitukseen.
Hotellin tuotto -
pelasti Hoggettin maatilan pankilta.
Kilpaa kotiin, Alan.
Takuulla, Nigel.
Ja niinpä possu yhdisti -
nuo kaksi erilaista maailmaa yhdeksi uudeksi -
tuossa nykyajasta syrjäänjääneessä paikassa.
Simpanssitjättivät esiintymisen -
ja ryhtyivät simpansseiksi.
Niin kuin kuvitella saattaa, ulkoilma sopi niille mainiosti.
Vaikka muut sopeutuivatkin maalaiselämään -
Flealick kaipasi enemmän vauhtia -
ja ryhtyijahtaamaan rekkoja.
Ikävä kyllä -
suhde pit bullinja villakoiran välillä ei kestänyt.
Tyttö lähti toisen matkaan. Pit bulljäi lasten kanssa.
Teidän on oltava pelottavia. Soturit, ärinää!
Onks ihan pakko, isi?
Ei me haluttais.
Oranki sen sijaan -
halusi pysytellä Hänen Armonsa luona.
Vihdoinkin isäntäja possu -
olivat onnellisesti yhdessä.
Ja asiat olivat, enemmän tai vähemmän, niin kuin ennenkin.
Ihan hyvä, porsas.
Kiitos kun jaksoitte loppuun asti.
Heippa.
Finnish